Povratak u Reims (Fragmenti)
2022-03-11 20:15 - 22:00, 2022-03-12 20:15 - 22:00, 2022-03-18 19:00 - 21:00 UTC | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Najnoviji film Jean-Gabriela Périota kroz arhivske materijale donosi intimnu i političku priču o francuskoj radničkoj klasi od 1950-ih do danas. Kao inspiracija poslužio mu je istoimeni roman Didiera Eribona dok je naratorica slavna glumica Adèle Haenel. U autobiografskom eseju Povratak u Reims sociolog i filozof Didier Eribon ogolio je društvene nejednakosti i nasilnost eksploatacije vrativši se sjećanjem u svakodnevicu vlastite radničke obitelji kako bi dešifrirao opću političku evoluciju radništva. Fascinantno književno djelo memorijske refleksije u Périotu susreće virtuoznog filmaša koji poput metalurga rudari po arhivskoj građi raznolikih izvora (televizijske vijesti, dokumentarci, fikcija) i daje joj na relevantnosti. Rezultat je nekonvencionalna filmska ekranizacija jednog od najutjecajnijih memoara 21. stoljeća koji je pokrenuo „klasni coming-out.“ Intimnija prva polovica filma prati obiteljski usud od Eribonove prabake do njegove majke, dok druga polovica analizira razloge koji su doveli do dobro nam znane političke situacije krajem 20. stoljeća kada je oformljen društveni pakt koji atomizira pojedince i otupljuje polaritet klasnog konflikta.
Festivali i nagrade:
CANNES FILM FESTIVAL 2021 / GUANAJUATO INTERNATIONAL FILM FESTIVAL 2021 / SAN SEBASTIÁN INTERNATIONAL FILM FESTIVAL 2021 / SUBVERSIVE FESTIVAL 2021
Recenzije:
“Bogato idejama i slikama” Allan Hunter, ScreenDaily
“Kompleksna priča ispričana na vizualno zapanjujuć način” Marko Stojiljković, Ubiquarian

Pariški kaligrami
2022-03-12 18:00 - 20:15, 2022-03-13 19:00 - 21:15 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Legendarna njemačka vizualna umjetnica i sineastica Ulrike Ottinger, poznata po svojim osebujnim komadima koji isprepliću etnografiju, povijest i fantaziju, donosi filmsku poemu Parizu 1960-ih i svojim formativnim godinama. U bogatoj bujici arhivski audio i vizualnih materijala koje kombinira s vlastitim umjetničkim djelima i filmovima Ottinger ponovno uskrsava stare pariške Saint-Germaindes- Prés i Latinsku četvrt – njihove književne kafiće i džez klubove – te se prisjeća susreta sa židovskim prognanicima, života u njezinoj umjetničkoj zajednici, rasprava pariških etnologa i filozofa, političkih nemira tijekom Alžirskog rata i Maja ’68., te nasljeđa kolonijalističkog doba. „Slijedila sam korake svojih heroina i heroja,“ pripovijeda Ottinger. „Kako sam ih nalazila tako se pojavljuju u ovom filmu.“ Filmska poema Parizu tijekom 1960-ih i autobiografsko putovanje u umjetničinu mladost i njezin osobni panteon iz doba kada su dadu i nadrealizam smijenili situacionizam i pop art a poslijeratni elan razbuktao se u masovnim šezdesetosmaškim studentskim pokretima.
Film prikazujemo u sklopu Mjeseca frankofonije u suradnji s Francuskim institutom.
„Godine 1962. bila sam mlada umjetnica i došla sam živjeti i raditi u Parizu. Taj period sve do 1969. kada sam napustila grad bio je izrazito važan za moj umjetnički i osobni razvoj, no bilo je to i doba velikih intelektualnih, političkih i društvenih previranja u modernoj povijesti. Film Pariški kaligrami kombinira moja intimna sjećanja na šezdesete te portret grada i društvenu kartografiju vremena. Poput zbirke poezije Kaligrami: Pjesme mira i rata Guillaumea Appolinairea podarila sam mu formu filmske „slike-poeme“ (kaligrama) u kojem riječi i slike, u kombinaciji s jezikom, zvukom i glazbom tvore mozaik koji prenosi živahnost tih uzbudljivih godina i istovremeno progovara o fragilnosti svih kulturnih i političkih postignuća. Arijadnina nit filma je šetnja kroz Pariz i njegove mnoge postaje tijekom koje se nižu razne teme bez posebnog kronološkog slijeda. U najboljoj flanerskoj tradiciji posjećujem fokalne točke grada koje su mi intimno nešto značile ali i utjelovljuju duh 60-ih. Lokacije na kojima su se dogodili značajni politički događaji, važni kulturni i umjetnički susreti te formirali novi načini življenja u zajednici. Ne samo što je Pariz tada bio „lonac za taljenje“ (melting pot) intelektualaca i umjetnika i cijelog svijeta, on je također prolazio kroz teško političko razdoblje dekolonijalizacije. Prvo Alžirski i potom Vijetnamski rat zasjenili su prosperitet nakon Drugog svjetskog rata te doveli ljude i političke nemire iz kolonija u prijestolnicu. Stoga su prijateljstva i poznanstva koja sam stekla tijekom tih godina bila toliko živopisna, uzbudljiva i intenzivna.“
(Ulrike Ottinger)
Nagrade i festivali:
Berlinale (2020) – svjetska premijera, sekcija Berlinale Special; Amsterdam International Documentary Film Festival (2020); Millennium Docs Against Gravity (2021)

Sylvia Plath: Pod staklenim zvonom
2022-03-13 21:15 - 22:30 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
„Pišem zbog glasa u meni koji se ne da utišati.“ Tim je riječima Sylvia Plath opisala sebe i svoju potrebu za pisanjem kada joj je bilo tek 15 godina. Tek 15 godina kasnije, 1963., isti taj glas doživjet će svoj tragični kraj, kada si mlada spisateljica oduzme život, malo nakon objave poluautobiografskog romana Stakleno zvono. Film Terese Griffiths polazi od „neobičnog sparnog ljeta“ 1953. godine i prvi razotkriva priču u pozadini antologijskog romana koji je srušio mitove o ženama, raskrinkao rodnu politiku 1950-ih, seksualni identitet i mentalno zdravlje u vrijeme kada su se žene borile da nađu svoj glas. Naracija Maggie Gyllenhaal vodi nas kroz rekonstrukcije koje se nižu, neobjavljena pisma i fotografije, te razgovor s kćeri Sylvije Plath, Friedom Hughes u dirljivom portretu nadarene umjetnice.
Nakon projekcije u petak 4. ožujka slijedi razgovor u kojem će sudjelovati sveučilišna profesorica, književna i kulturna teoretičarka Maša Grdešić i jedna od urednica portala Muf i Krilo Lana Pukanić.
Recenzije:
„Iscrpno istraženo i oštroumno.“ Jasper Rees, The Telegraph
„Očaravajuće“ The Observer, Pick of the Day
„Mnogo se govorilo o Plath tijekom godina, ali ovaj dokumentarac prvi je koji podrobnije istražuje njezin jedini roman, Stakleno zvono.“ The Mail on Sunday, Pick of the Day

Uhvatiti Lee Miller
2022-03-18 21:00 - 23:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Vougeov model, Man Rayjeva muza, neustrašiva ratna fotografkinja – Lee Miller je vodila brojne živote. BBC-ov dokumentarac Uhvatiti Lee Miller istražuje fascinantan život i fotografije pionirske umjetnice koja je kršila tabue i prkosila tuđim očekivanjima. Miller je počela karijeru kao manekenka, pojavivši se na naslovnici američkog Voguea. No, “jedna od najfotografiranijih djevojki na Manhattanu” ubrzo je zaključila da bi “radije fotkala, nego sama bila fotka” i odlučila uzeti fotoaparat u svoje ruke.
Stvarala je portrete i kompozicije u duhu nadrealizma te je zajedno s Man Rayjem izumila fotografsku tehniku solarizacije. Bila je jedina ratna reporterka u Europi za vrijeme Drugoga svjetskog rata – snimala je njemačko bombardiranje Londona, iskrcavanje u Normandiji, među prvima je donijela uznemirujuće slike razorene Europe i koncentracijskih logora Buchenwald i Dachau. Millerina fotografija u kadi Hitlerova stana, koju je 1945. snimio suradnik David Scherman, jedna je od ikoničkih slika toga doba.
Nakon traume kojoj je svjedočila povukla se iz javnog života i sa suprugom Rolandom Penroseom živjela na farmi u East Sussexu gdje su se često okupljali umjetnici poput Pabla Picassa, Henryja Moorea, Maxa Ernsta i Dylana Thomasa. Tek je potkraj 1980-ih s biografijom Životi Lee Miller njezina sina Antonyja Penrosea te fotomonografijom Rat Lee Miller poraslo zanimanje za njezino djelo, a danas se smatra jednom od najvećih fotografkinja 20. stoljeća.
Festivali i nagrade:
DOCAVIV FILM FESTIVAL – službena selekcija / BAFTA 2021. za režiju i montažu
Recenzije:
“U ovom stilski osviještenom filmu Penrose razotkriva više o životu svoje majke koristeći se njezinim tekstovima, komentarima povjesničara umjetnosti i, naravno, fotografijama. Miller počinjemo shvaćati kao izazovnu umjetnicu koja se ne libi kršiti konvencije i ograničenja s kojima su se žene nosile na početku 20. stoljeća… Vrstan dodatak povijesti umjetnosti i kolekciji ženskih studija.” Candace Smith, Booklist

Upoznaj autora: Goran Trbuljak
2022-03-19 19:00 - 20:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
U subotu 19. ožujka u 19 sati u sklopu programa Upoznaj autora predstavit ćemo istaknutog konceptualnog umjetnika, fotografa, filmaša i dizajnera Gorana Trbuljaka, ujedno i ovogodišnjeg dobitnika Zlatnog Oktavijana za životno djelo, prestižne nagrade koju dodjeljuje Hrvatsko društvo filmskih kritičara.
Goran Trbuljak (1948.) je istaknuti direktor fotografije, dugogodišnji filmski pedagog, te autor animiranih, eksperimentalnih i dokumentarnih filmova. Diplomirao je grafiku na Akademiji likovnih umjetnosti u Zagrebu, a kasnije i snimanje na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu. Kao samostalni umjetnik održao je više od 20 samostalnih te stotinjak skupnih izložbi u zemlji i inozemstvu. Snimio je tridesetak cjelovečernjih igranih te podjednak broj kratkih igranih i dokumentarnih filmova, a autor je i niza kratkometražnih filmova. Za svoj snimateljski rad pet je puta nagrađen Zlatnom arenom na nacionalnom Festivalu igranog filma u Puli, a kao filmski autor/redatelj dva puta Oktavijanom za animirani film na Danima hrvatskog filma. Predaje na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu.
U razgovoru koji će moderirati filmska kritičarka Višnja Vukašinović saznat ćemo više o kaleidoskopskom opusu Gorana Trbuljaka u čijoj se filmografiji nalaze brojna remek-djela domaćeg filma raznolikih filmskih žanrova i poetika. Publika će otkriti kako već pedesetak godina usklađuje svoje brojne umjetničke uloge – nakon prvotnih anti-galerijskih akcija postaje pionir hrvatske videoumjetnosti a potom i renominirani snimatelj zaslužan za „svjetlosno oblikovanje filmskih svjetova u nizu antologijskih ili zapaženih filmova hrvatske kinematografije“ kako piše Diana Nenadić u obrazloženju nagrade Zlatni Oktavijan za životno djelo. Trbuljak će govoriti o svojim suradnjama s nizom renominiranih redatelja, kao što su Ante Babaja, Zoran Tadić, Zvonimir Berković, Branko Schmidt, Bogdan Žižić i Snježana Tribuson, ali prvenstveno o svojem otkrivanju animacije i nagrađivanim autorskim filmovima koje stvara posljednjih dvadesetak godina te zašto ih dijeli na hand-made i ready-made.
Nakon razgovora slijedi i projekcija Trbuljakovih kratkometražnih filmova: Svaki je dan za sebe, svi zajedno, Duplex, Plakatkino, Revizija, POW’s POV, L.E.F., 3+3=7 i Oni žive noću te hommage Jelene Blagović Svaki je umjetnik za sebe, svi zajedno nikad.
Ulaz na razgovor je slobodan, a za projekciju filma potrebno je kupiti ulaznicu. Snimka razgovora naknadno će biti dostupna na volimdokumentarce.net i Restartovu You Tube kanalu.
Razgovor i projekciju donosimo u suradnji s Hrvatskim društvom filmskih kritičara i Zagreb Filmom, a zahvaljujemo i produkcijskim kućama Factum, 3D2D Animatori i Terminal 3 na ustupljenim filmovima.
* Fotografiju autora potpisuje Boris Cvjetanović.

Kratkometražni filmovi Gorana Trbuljaka
2022-03-19 20:00 - 21:15 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
U subotu 19. ožujka u 19 sati u sklopu programa Upoznaj autora predstavljamo istaknutog konceptualnog umjetnika, fotografa, filmaša i dizajnera Gorana Trbuljaka, ujedno i ovogodišnjeg dobitnika Zlatnog Oktavijana za životno djelo, prestižne nagrade koju dodjeljuje Hrvatsko društvo filmskih kritičara. Nakon razgovora koji moderira filmska kritičarka Višnja Vukašinović gledamo osam kratkometražnih filmova koje je režirao Goran Trbuljak, te filmsku posvetu Jelene Blagović ovom velikom eksperimentatoru.
Ulaz na razgovor je slobodan, a za filmsku projekciju potrebno je kupiti ulaznicu.
Razgovor i projekciju donosimo u suradnji s Hrvatskim društvom filmskih kritičara i Zagreb Filmom, a zahvaljujemo i produkcijskim kućama Factum, 3D2D Animatori i Terminal 3 na ustupljenim filmovima.

Svaki je dan za sebe, svi zajedno nikad (2002, HR, 7’18”)
Dvojica kavopija sjedeći u kafiću zagledani su u novine i kao da uopće ne primjećuju događaje iza njihovih leđa na ulici. Život za njih izgleda čine samo kava i novine. U novinama stvarnost se često prikazuje drugačije od stvarnog života na ulici. No ni kavopije sami nisu stvarni jer je i njih nacrtala nečija ruka, dok je onaj koji ih je crtao ispijao šalice kave.
FESTIVALI I NAGRADE:
Dani hrvatskog filma – Oktavijan za najbolji animirani film; Posebno priznanje za najbolju animaciju, FIKE – Festival Internacional de Curtas Metragens de Évora, Portugal; Glavna nagrada u kategoriji videa i reklama, EKOTOPFILM, Bratislava, Slovačka; Posebno priznanje, 14.International Fano Film Festival, Bellochi, Italija
Duplex (2007, HR, 7’45”)
Trudnica provodi beskrajne dane u jednom stanu neupadljivog interijera. Društvo joj prave televizija i novine koje svojom „bukom“ razbijaju monotoni protok vremena. Na istoj adresi nalazi se i drugi stanar, njezina beba. Drama za potonjeg stanara počinje kada će se morati „nasilno“ preseliti iz svog stana.
FESTIVALI I NAGRADE: Dani hrvatskog filma – Oktavijan za najbolji animirani film
Plakatkino (2008, HR, 7’35”)
Na jednom mjestu, gdje se u toku godine promjeni mnogo plakata, iznenada, u jednom trenutku ubrza se izmjena slika. Oglasni pano kao da postaje filmsko platno na kojem nam je ispričano nekoliko priča. Kada ”projekcija” prestane i platno ostane bijelo ispred njega prolaze ljudi koji bi sa svojim pričama, možda mogli biti zanimljiviji od onih plakatskih.
Revizija (2009, HR, 3’21”)
Nakon što su prelistale, šestotinjak crteža pimpeka nacrtanih na papiru sa zaglavljem Tvornice mjernih alata, ženske ruke zatvaraju i odlažu mapu na stranu. Ispod mape pojavljuje se, fotografski točan, primjerak onoga što se je cijelo vrijeme u filmu pokazivalo nacrtano. Ruka poseže, obuhvaća taj jedinstveni uzorak ali ubrzo se otkriva da ni on nije pravi.
POW’s POV (2011, HR, 6′)
Naslov ovog filma sugerira da je sve što ćete u filmu vidjeti subjektivan pogled ratnog zarobljenika kroz malen otvor nalik prozoru. Gotovo nepromijenjen prizor potkrovnog prozora govori o prolasku vremena i promjeni godišnjih doba. Ovaj neugodan klaustrofobičan prostor mogao bi se nalaziti bilo gdje na svijetu; priča bi se mogla događati u bilo kojem vremenu ili mjestu u povijesti. U jednom trenutku maleni se otvor pretvara u širok otvoren prozor kroz koji ulazi dašak slobode, no ne zadugo. Otvor se iznova zatvara, a ekran ostaje potpuno crn. Priča se ponavlja budući da je igra rata i zatvora, nažalost, vječna.
L.E.F. (2012, HR, 9’)
Liberté, égalité, fraternité. Pitanje koje autor želi postaviti glasi: Kako te riječi opstaju danas, u tom slijedu i značenju? Autor na oštar, kritičan i jedak način tematizira neke od najvažnijih problema suvremena svijeta: njegov ustroj, (ne)pravičnost i odnos prema idealima Francuske revolucije na koje se svi i dalje, u papirima naravno, pozivaju.
FESTIVALI I NAGRADE:
ZagrebDox 2012; Dani hrvatskog filma 2012; 18. Sarajevo Film Festival; Liburnia Film Festival 2012; MEDIMED 2012, Sitges; Tranzyt 2012, Poznań
3+3 = 7 (2016, HR, 7’30”)
Preklapajući sliku i zvuk, redatelj spaja šest svojih animiranih filmova u potpuno novom filmu. Pri tome nastoji istražiti mogućnost istovremenog pripovijedanja šest različitih priča.
Oni žive noću (2016, HR, 8’18”)
Jedan domaći, tamni, žohar koji slabo leti, ambiciozno bi želio to moći bolje. Zahvaljujući zaljubljenoj ili samo samilosnoj krijesnici, uspjet će uz velike napore prevladati nemoguće i nesavladive prepreke te na kraju letjeti. Letjet će s njom, samo istina, držeći se čvrsto na njezinim leđima. U ovoj gotovo klasičnoj filmskoj priči srela su se dva lika, on koji živi od mraka i ona koja živi od svjetla, oni za koje priroda nikada ne bi pomislila da bi zajedno mogli biti sretni.
FESTIVALI I NAGRADE:
Dani hrvatskog filma 2014.; Animafest Zagreb 2016; Međunarodni festival animiranog filma u Neumu 2016; Festival mediteranskog kratkog filma u Adani 2016; Balkanima Festival 2016; Međunarodni festival animiranog filma Tofuzi 2016; Međunarodni festival kratkometražnog filma u Istanbulu 2016; Međunarodni festival animiranog filma Konstantinov zlatnik 2017; Pulski filmski festival 2017; Međunarodni festival animacije u Melbourneu 2017; Motovun film festival 2017.
Svaki je umjetnik za sebe, svi zajedno nikad (r. Jelena Blagović, 2021, HR, 8′)
Reminiscencija prijateljstva s umjetnikom i eksperimentatorom filma Goranom Trbuljakom, inspirirana njegovim filmovima i umjetničkim radom Monografije. Dijalog autorice s Trbuljakovim fiktivnim monografijama i njihova aproprijacija, uz propitivanje važnosti i vrijednosti formalnog priznanja kojem većina umjetnika teži – vlastitoj monografiji.
FESTIVALI I NAGRADE:
25 FPS 2021.

Hall of Fame: Godina žene
2022-03-20 19:00 - 21:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Pjesnikinja i debitantska redateljica Sandra Hochman skupila je 1973. filmsku ekipu sastavljenu isključivo od žena i 15 000 dolara kako bi dokumentirala Demokratsku konvenciju u Miamiju. Ondje proziva i sabotira Waltera Cronkitea i druge pripadnike medijsko-političkog muškog establišmenta jer ignoriraju povijesnu kampanju Shirley Chisholm, prve žene i Afroamerikanke koja se kandidirala za predsjednicu SAD-a pod egidom Demokratske stranke. U to vrijeme žene čine 53% elektorata ali svega 3% u Zastupničkom domu američkog Kongresa. Ako žene čine polovicu države, zašto su tako podzastupljene u vlasti? Hochman gotovo zaustavlja konvenciju uz pomoć striptizete Liz Renay (koja je kasnije glumila u Desperate Living Johna Watersa), ismijava Warrena Beattyja i Garyja Harta zbog njihova nesvjesnog seksizma te izmjenjuje urnebesne replike s Artom Buchwaldom (“najbolji komičarski duo nakon Hepburn i Tracyja”). U filmu se pojavljuju Gloria Steinem, Betty Friedan, Florynce Kennedy, Coretta Scott King, Germaine Greer i druge feminističke ikone 1970-ih, kao i pisac Norman Mailer.
Hochman je film režirala, producirala te animirala no nakon što je 1973. prikazan pet noći zaredom u Fifth Avenue Cinema ovaj raritetni i aktualni filmski dokument gotovo uopće nije bio prikazivan sve do 2019. kada ga je Knjižnica Lily pri Sveučilištu Indiana digitalno restaurirala. Hochman nakon toga doživljava svojevrsnu renesansu – njezin film ponovno je otkriven nakon 46 godina te se prikazuje diljem svijeta: u Parizu, Londonu i Lincoln Centru u New Yorku. Vrckav i lucidan film prožet je poezijom same Hochman te pravedničkim bijesom koji kulminira u sceni u kojoj svjetlonoše feminističkog pokreta marširaju na komercijalnu TV i radio mrežu CBS.
Nakon projekcije održat će se razgovor u kojem sudjeluju spisateljica i politologinja Aida Bagić, pjesnikinja Monika Herceg i umjetnica Sandra Sterle a moderatorica je kulturna antropologinja Sonja Leboš. Razgovarat će, između ostalog, o performativnosti u (fem)politici, ženstvenosti kao maškaradi (kako je opisuje psihoanalitičarka Joan Riviere) te povući paralele između intersekcionalnog feminizma i feminizma u socijalizmu.
Film prikazujemo u sklopu programa Hall of Fame – vodič kroz povijest dokumentarnog filma.
Nagrade i festivali:
Chicago International Film Festival 1973
Recenzije:
“Urnebesno… Apsolutno briljantno!” Ms. Magazine
“Živopisan i sulud dokumentarac!” Liz Smith, Cosmopolitan
“Sandra Hochman i Art Buchwald najbolji su komičarski duo nakon Hepburn i Tracyja.” Arthur Schlesinger, Jr.
„U filmu tvrdim da bi muškarce trebalo poslati u rehabilitacijske centre, i sada, u eri Harveyja Weinsteina, obistinjuju se sve apsurdne vizije budućnosti koju sam predviđala tada.“ Sandra Hochman

5. ARTERIA: Poly Styrene: I Am a Cliché
2022-03-22 19:00 - 21:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Poly Styrene (1957-2011) bila je prva mulatkinja u Velikoj Britaniji na čelu uspješnog punk rock banda. Kao frontmenica X-Ray Spex ova britansko-somalijska muzičarka bila je i izvor inspiracije za kasnije riot grrl i afro-punk pokrete. Na utjecajnom albumu Germfree Adolescents predstavila je svijetu novi zvuk bunta posredstvom svojeg nekonvencionalnog, iskričavog glasa koji je bio „dovoljno glasan da buši rupe u metalu“. U hitovima poput Oh Bondage Up Yours! s rijetkom pronicljivošću i dalekovidnošću pjevala je o identitetu, konzumerizmu i opresiji te komentirala društvena zbivanja u Engleskoj tijekom kasnih 1970-ih. Celeste Bell kći je Poly Styrene koja je nevoljko postala čuvarica majčine kreativne ostavštine, ali i njezinih demona. Mizoginija, rasizam i mentalna bolest obilježili su Polyin život te traumatično utjecali na Celestino djetinjstvo i često problematičan odnos s majkom. Biografski dokumentarac donosi brojne dosad neviđene arhivske materijale i raritetne dnevničke zapise koje čita glumica Ruth Negga (nominirana za Oscara za ulogu u filmu Loving). Pratimo Celeste kako prvi put otvara njezin umjetnički arhiv i prelazi tri kontinenta kako bi bolje razumjela Poly – revolucionarnu kantautoricu, ali i svoju majku. Na tom putovanju srećemo brojne sugovornike koje je Poly nadahnula, između ostalog to su: Thurston Moore (Sonic Youth), Kathleen Hanna (Bikini Kill/Le Tigre), modna dizajnerica Vivienne Westwood, pjevačica Neneh Cherry, muzičar/producent Youth i drugi.
Nakon projekcije održat će se razgovor u kojem sudjeluju pjevačica i frontmenica Elementala Mirela Priselac Remi i kustosica Leila Topić.
Film prikazujemo u sklopu 5. Arterije – tjedna filma o umjetnicima i umjetnicama u organizaciji Kulturno informativnog centra (KIC). Titlovi su na hrvatskom jeziku.
Festivali i nagrade:
BRITISH INDEPENDENT FILM AWARDS – najbolji dokumentarac, nagrada Discovery / BAFTA SCOTLAND AWARDS – nominacija za najbolji film / THE GRIERSON TRUST BRITISH DOCUMENTARY AWARD – nominacija za najbolji glazbeni dokumentarac
Recenzije:
“Dirljiva studija dinamike između majke i kćeri“ David Jenkins, Little White Lies
“Vrlo zanimljiv i važan dokumentarac“…“ Peter Bradshaw, The Guardian
“Tajno oružje ovog filma njegova je zavidna iskrenost – o Britaniji, glazbenoj industriji, mentalnom zdravlju i samoj protagonistkinji.“ David Leigh, The Financial Times

5. ARTERIA: Dora Maar: Između svjetla i sjene
2022-03-23 18:00 - 19:30 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Neuhvatljiva, nekonvencionalna, u potrazi za apsolutom: slikarica i fotografkinja Dora Maar (1907 – 1997) ostavila je iza sebe jedinstven, no i dalje nedovoljno valoriziran opus. Redateljica Marie-Eve de Grave odmiče od standardnog prikaza Dore Maar kao Žene koja plače i Picassove muze što je nepravedno zasjenilo njezin intrigantan i kompleksan umjetnički rad i život. Francusko-argentinska umjetnica hrvatskog podrijetla tijekom 1930-ih postaje djelom pariške umjetničke scene – francuska metropola bila joj je česta inspiracija, jer kako je rekla, ništa nije tako nadrealno kao grad. U to doba djeluje u političkoj kazališnoj skupini Octobre i u ljevičarskim antifašističkim skupinama Masses i Contre Attaque, snima socijalno angažirane fotografije predgrađa La Zone, otvara vlastiti atelje, druži se s nadrealistima Paulom i Nush Eluard, Man Rayjem i Lee Miller, te Georgesom Batailleom. U svojim fotomontažama i kolažima kombinira društvenu reportažu i nadrealističku začudnost, no nakon fatalnog susreta s Picassom napušta fotografiju i okreće se slikarstvu. Upravo je ona Picassa naučila kombinaciji slike i grafike kojima se služio godinama kasnije, izbavila ga iz mučne kreativne krize i potaknula da usprkos svojoj prijašnjoj apolitičnosti naslika svoj magnum opus, sliku Guernica koja bilježi stradanja baskijskog naroda tijekom Španjolskog građanskog rata. U to doba redovito se pojavljuje kao lik u Picassovim djelima, često ključnima u njegovu opusu, međutim njezin ljubavnik gotovo uvijek je jednodimenzionalno i pomalo sadistički prikazuje kao Ženu koja plače. Intimni portret Dora Maar: Između svjetla i sjene nakon brojnih romansiranih i viktimizirajućih biografija vraća ovoj zanemarenoj umjetnici njezinu punokrvnost, višeslojnu osobnost i, što je najvažnije, fokus na njezino stvaralaštvo.
Film predstavlja dr. sc. Sandra Križić Roban, povjesničarka umjetnosti i voditeljica Ureda za fotografiju.
Film prikazujemo u sklopu 5. Arterije – tjedna filma o umjetnicima i umjetnicama u organizaciji Kulturno informativnog centra (KIC). Titlovi su na hrvatskom jeziku.
Festivali i nagrade:
LE FIFA / MASTER OF ART FILM FESTIVAL

Solo
2022-03-23 19:30 - 21:30, 2022-04-08 21:00 - 22:30, 2022-04-09 19:00 - 20:30 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Martín Perino, nekoć mladi argentinski pijanistički virtuoz i skladatelj, sada je pacijent u klinici El Borda, najvećoj i najpoznatijoj, no ujedno i najkontroverznijoj psihijatrijskoj bolnici u Latinskoj Americi. Čudo od djeteta i najveći talent svoje generacije sada pokušava pobijediti psihičku bolest i vratiti se u život izvan zidova umobolnice te na koncertne pozornice, dok radi na svojoj novoj skladbi ENFERMARIA. Kako većinu vremena ne može svirati na pravom klaviru Martin često vježba na stolovima, stolicama, ili pak sjedeći na zemlji i lupkajući po travi. Solo je jedinstvena, a opet univerzalna priča o opsjednutosti savršenstvom i stvaranjem, koja govori o razvoju ljudskog bića koje snagu crpi iz ranjivosti. Dirljiv opservacijski dokumentarac i dubinska studija slučaja o pojedincu koji pokušava uspostaviti ravnotežu koja bi mu omogućila da živi (relativno) normalan život i radi ono što najviše voli: svira klavir.
Festivali i nagrade:
CANNES FILM FESTIVAL – svjetska premijera / JIHLAVA INTERNATIONAL DOCUMENTARY FILM FESTIVAL – najbolji češki dokumentarac / MAKEDOX CREATIVE DOCUMENTARY FILM FESTIVAL– najbolji film / NEISSE FILM FESTIVAL – najbolji dokumentarac / DUHOK INTERNATIONAL FILM FESTIVAL – najbolji dokumentarac / DOKUFEST / DOCSBARCELONA – najbolji film

Tiny Tim: Kralj na jedan dan
2022-03-24 19:00 - 21:00, 2022-04-08 19:00 - 21:00, 2022-04-09 21:00 - 23:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Herbert Butros Khaury (1932. – 1996.), umjetničkog imena Tiny Tim, bio je američki pjevač u falsetu, svirač ukulelea te glazbeni arhivist i u prvom redu kontroverzna osobnost. Na vrhuncu karijere bio je krajem 60-ih godina 20. stoljeća, s amblematskom pjesmom Tiptoe Through The Tulips. Neki ga doživljavaju čudakom, drugi genijem, no nikog ne ostavlja ravnodušnim. Smatra se prvim androginim umjetnikom, a neosporan utjecaj izvršio je na mnoga glazbena imena – od Marilyna Mansona i Alicea Coopera preko The Tiger Lillies do Lady Gage. Uz naraciju njegova velikog obožavatelja „Weird Al“ Jankovica i prodorne monokromatske animacije našeg Marka Meštrovića otkrivamo bajkovitu priču o autsajderu čija je slava bila kratkog daha. Priča je to o dobroćudnom marginalcu koji je bio fanatično uvjeren kako će jednog dana postati slavan. Usprkos skeptičnim roditeljima, agresivnim susjedima i krvožednoj publici Tiny Tim uspeo se na željeni tron da bi ubrzo s njega pao. Redatelj je imao ekskluzivan pristup dnevnicima Tiny Tima a tu su i upečatljivi arhivski materijali te intervjui s njegovom obitelji i prijateljima (između ostalog razgovara i s njujorškom legendom, veteranom nezavisnog filma Jonasom Mekasom). Pop-kulturna saga o usponu i padu jednog ekscentrika nažalost nema sretan kraj, no iako je Tiny Tim bio kralj samo na jedan dan, njegova kruna ponovno zasljepljujuće blješti – kao što je John Lennon onomad rekao “Tiny Tim for president, oh Tiny Tim for queen!”
Festivali i nagrade:
MILLENNIUM DOCS AGAINST GRAVITY / DOC NYC / FANTASIA FILM FESTIVAL / L’ETRANGE FILM FESTIVAL / PULA FILM FESTIVAL

Cunningham
2022-03-24 21:00 - 22:30, 2022-04-10 19:00 - 20:30 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Utjecajni umjetnik i koreograf Merce Cunningham (1919-2009) nije volio da ga nazivaju avangardnim umjetnikom, već samo plesačem. Ples su za njega bili „ljudi koji se uokolo kreću na različite načine“, a smatrao je i da ples ne bi trebao biti opterećen značenjem, već da bi tumačenje trebalo prepustiti gledateljima. Uz takvu skromnost isticala se i Cunninghamova neiscrpna želja za istraživanjem koja ga je pogonila tijekom 70 godina duge karijere. Spajao je elemente klasičnog i suvremenog plesa, a zahvaljujući vjerovanju da se svaki pokret ljudskog tijela može inkorporirati u ples, smatrao je da svatko može postati plesačem. Cunningham maštovito isprepliće radikalna stajališta i neutaživu znatiželju naslovnog lika sa slikom i riječima. Cunninghamovi monolozi i intervjui s umjetnikom i njegovim suradnicima eklektičnom su montažom objedinjeni s arhivskim snimkama i plesnim isječcima, čemu uporaba 3D tehnologije daje dodatnu dimenziju. U filmu se često pojavljuje i John Cage, u kojem je Cunningham pronašao ne samo srodnu dušu u svom profesionalnom djelovanju već i ljubav svog života.
Festivali i nagrade:
MEĐUNARODNI FILMSKI FESTIVAL U HAMPTONU – Nagrada Zlatna morska zvijezda – posebno priznanje / MEĐUNARODNI FILMSKI FESTIVAL U TORONTU / MEĐUNARODNI FILMSKI FESTIVAL U CHICAGU / BFI LONDON FILM FESTIVAL / FILMSKI FESTIVAL U NEW YORKU / FILMSKI FESTIVAL U HAMBURGU / ZAGREBDOX

5. ARTERIA: Hermann Hesse: Plamteće ljeto
2022-03-25 19:00 - 21:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Za Hermanna Hessea sve je trebalo biti drukčije u Ticinu, najjužnijem kantonu u Švicarskoj. Nakon što je njegovu spisateljsku putanju naglo presjekao Prvi svjetski rat u proljeće 1919. iz Berna seli u pitoreskni gradić Montagnolu povrh jezera Lugano. Nadao se da će mu tamošnja „južnjačka“ atmosfera, klima i jezik pružiti umjetničko nadahnuće. U ljetnim mjesecima koji su uslijedili mahnito je pisao Klingsorovo posljednje ljeto (1920.), priču o slikaru koji, poput svojeg kreatora, podliježe čarima juga. Hesse u novelu upisuje svoje dionizijsko, euforično iskustvo stvaranja ali i uživanja u čulima. Hesse se oslobađa strogog pijetističkog odgoja i po prvi put susreće s Freudovom psihoanalizom i dalekoistočnom filozofijom. U ovom nagrađivanom filmskom eseju Heinz Bütler obrađuje možda najplodniji period Hesseova života. Zvijezda Tonija Erdmanna, glumac Peter Simonischek čita odlomke iz novele oživljavajući pjesnika i njegov alter ego a tu su i britke opservacije književnih erudita poput njemačke spisateljice Sibylle Lewitscharoff. Hermann Hesse autor je slavnog psihoanalitičkog dnevnika Stepski vuk i utopističkog romana Igra staklenim perlama koji mu je donio Nobelovu nagradu za književnost 1946. godine a u svojem usamljeničkom opusu spaja utjecaje Dostojevskog i Nietzschea s istočnjačkom mudrošću.
Nakon projekcije slijedi razgovor s piscem i prevoditeljem Borisom Perićem koji će voditi asistentica na Odsjeku za germanistiku Filozofskog fakulteta u Zagrebu Aida Alagić Bandov.
Film prikazujemo u sklopu 5. Arterije – tjedna filma o umjetnicima i umjetnicama u organizaciji Kulturno informativnog centra (KIC). Titlovi su na hrvatskom jeziku.
Festivali i nagrade:
MASTER OF ART FILM FESTIVAL / ZÜRICH FILM FESTIVAL

5. ARTERIA: Helmut Newton: Perverzija i ljepota
2022-03-25 21:00 - 22:30 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Jedan od velikih majstora fotografije, Helmut Newton, proslavio se istražujući žensko tijelo, a kultni ga je status pratio i dugo nakon tragične smrti u automobilskoj nesreći 2004. u Los Angelesu. Newton je radio diljem svijeta, od Singapura i Australije do Pariza i Los Angelesa, no Weimarska Njemačka bila je i ostala vizualna okosnica njegova opusa. Newtonov jedinstven i dojmljiv prikaz žena uvijek je budio pitanje: je li osnaživao svoje subjekte ili ih tretirao kao seksualne objekte? Kroz niz iskrenih razgovora s Grace Jones, Charlotte Rampling, Isabellom Rossellini, Annom Wintour, Claudijom Schiffer, Marianne Faithfull, Hannom Schygullom, Nadjom Auermann i Newtonovom suprugom June (odnosno fotografkinjom Alice Springs), ovaj dokumentarac govori o njegovoj ostavštini i pokušava odgovoriti na pitanja o temama koje se provlače kroz srž njegova životnog djela – stvaranje provokativnih i subverzivnih slika žena. Film također sadrži Newtonove kućne filmove, arhivske snimke (uključujući žustru raspravu sa Susan Sontag) te, naravno, gomile legendarnih Newtonovih fotografija koje i dalje žive u ovom intrigantnom prostoru tenzije.
Film predstavlja modni kritičar Nenad Korkut.
Film prikazujemo u sklopu 5. Arterije – tjedna filma o umjetnicima i umjetnicama u organizaciji Kulturno informativnog centra (KIC). Titlovi su na hrvatskom jeziku.
Festivali i nagrade:
TRIBECA FILM FESTIVAL / STOCKHOLM FILM FESTIVAL / MASTER OF ART FILM FESTIVAL

5. ARTERIA: Budite prirodni: Neispričana priča o Alice Guy-Blaché
2022-03-26 18:00 - 20:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
U trenutku kad je Alice Guy-Blaché 1896. u Parizu dovršila svoj prvi film, bila je prva redateljica na svijetu i jedna od prvih autora narativnog filma. Budite prirodni: neispričana priča Alice Guy-Blaché prati njezin uspon od tajnice u Gaumontovu studiju, preko funkcije voditeljice produkcije (na koju je postavljena 1897.) te slavne 20-godišnje karijere u Francuskoj i SAD-u. U Americi je osnovala svoju produkcijsku kuću i njeno ime kao scenaristice, redateljice i/ili producentice nalazi se na oko 1.000 filmova. U jednom trenutku njena karijera tone u zaborav – sve do pojave ovog filma. Kako je moguće da je pionirka koja je toliko doprinijela rađanju filma potpuno nepoznata? Kako to da nitko nije čuo za nju? Potomci Alice Guy-Blaché dali su Pameli B. Green pristup dokumentima, fotografijama, dnevnicima i materijalima iz njezina osobnog arhiva. Tijekom kolosalnog istraživačkog pothvata koji je trajao punih osam godina otkrivena je izgubljena zbirka filmova, jedna od najstarijih na svijetu, kao i desetak filmova koje je Alice režirala ili producirala, te brojne kontroverze koje su okruživale ovu nevjerojatno kreativnu ženu. Najslavnija žena za koju nikad niste čuli ponovno se upisuje u filmsku povijest iz koje je (nehotice?) bila izbrisana.
Dokumentarni film Budite prirodni: neispričana priča Alice Guy-Blaché nominiran je za nagradu Critics’ Choice za dokumentarni film i dobio je nagradu Clio za dizajn. Naratorica filma je oskarovka Jodie Foster.
„Kada mi je Pamela Green prvi put rekla za Alice Guy Blaché pomislila sam ‘kako je moguće da nikad nisam čula za nju?’ Jedna od najvećih pionirki naše industrije koja je stvarala filmove zajedno s braćom Lumière, Léonom Gaumontom, Georgesom Mélièsom… Koliko znam ona je prva žena redatelj, vjerojatno jedna od prvih redatelja narativnog filma IKAD. Scenaristica, producentica, šefica studija, s više od 1000 filmova ispod svog pojasa… Činjenice iznesene u ovom dokumentarcu zapanjile su me. Čast mi je narirati ovu priču. Neka Aliceina priča konačno izađe van a ona zauzme svoje zasluženo mjesto u povijesti filma“ Jodie Foster.
Film predstavlja povjesničar filma Daniel Rafaelić.
Film prikazujemo u sklopu 5. Arterije – tjedna filma o umjetnicima i umjetnicama u organizaciji Kulturno informativnog centra (KIC). Titlovi su na hrvatskom jeziku.
Festivali i nagrade:
CANNES FILM FESTIVAL – svjetska premijera, Cannes Classics / DEAUVILLE FESTIVAL DU CINÉMA AMÉRICAIN / TELLURIDE FILM FESTIVAL / NEW YORK FILM FESTIVAL / BFI LONDON FILM FESTIVAL / INDIELISBOA FILM FESTIVAL / TAORMINA FILM FESTIVAL / SPLIT FILM FESTIVAL
Zahvaljujemo organizatorima MFNF – Split Film Festivala na ustupanju hrvatskih titlova.

5. ARTERIA: Lydia Lunch: Rat nikad nije gotov
2022-03-26 20:00 - 22:00
Lydia Lunch, ikona njujorške underground scene kasnih 1970-ih i jedna od osnivačica No Wavea, svoje dugogodišnje djelovanje u muzici i spoken word performansu posvetila je iskonskom pravu svake žene da kaže „jebi se“ glasno kao svaki muškarac. Dokumentarac Beth B o Lydiji Lunch slavi njezino konfrontacijsko, gnjevno i užareno umjetničko djelovanje kroz razne inkarnacije – od kultnog benda Teenage Jesus & the Jerks, preko suradnje na filmovima Richarda Kerna do nedavne turneje s njenim novim bendom Retrovirus. Nakon gotovo pet desetljeća na pozornici ne pokazuje znakove posustajanja, a njezin veličanstveni razorni bijes s godinama poprima auru uzvišenosti. Lunch potkopava temelje patrijarhata, kroz svoje reske nastupe demonstrira terapeutsku ulogu umjetnosti i tjera nas da se zapitamo „Zašto i vi niste gnjevni/e?“ Lydia Lunch svojom mračnom psihoseksualnom transgresijom godinama nastoji osvijestiti i osnažiti žene da izreknu neizrecivo i razbiju začarani ciklus nasilja koji se perpetuira diljem svijeta. Pritom je izbrusila prodoran vokabular rijetke emotivne iskrenosti, filozofičnosti i humora. Lydia Lunch: Rat nikad nije gotov uključuje i intervjue s njezinim redovitim suradnicima i kolegama. Pojavljuju se Thurston Moore iz Sonic Youtha; performerica Kembra Pfahler; basist Teenage Jesusa, Jim Sclavunos; Donita Sparks iz L7; slavni DJ i elektronički muzičar Nicolas Jaar; umjetnički kritičar Carlo McCormick; filmaš Richard Kern i mnogi drugi utjecajni umjetnici i umjetnice iz njezine prošlosti i sadašnjosti. Uz Lydijinu vitrioličnu javnu personu i opore filozofske preokupacije upoznajemo i njezino neočekivano nježnije lice koje se očituje u privatnim interakcijama i replikama koje izmjenjuje s članovima benda tijekom proba u studiju. No ne brinite, teta Lydia i dalje je itekako gnjevna. Jer rat nikad nije gotov. Sve dok ne padne i zadnji bastion patrijarhata i svaka žena bude oslobođena.
Nakon projekcije održat će se razgovor u kojem sudjeluju kulturna antropologinja Sonja Leboš te filmski kritičar i redatelj Viktor Zahtila.
Film prikazujemo u sklopu 5. Arterije – tjedna filma o umjetnicima i umjetnicama u organizaciji Kulturno informativnog centra (KIC). Titlovi su na hrvatskom jeziku.
Festivali i nagrade:
SXSW / DOC NYC / ROTTERDAM INTERNATIONAL FILM FESTIVAL / SHEFFIELD DOC FEST / DOCLISBOA

Ova kiša nikad neće stati
2022-04-01 19:00 - 21:00, 2022-04-03 19:00 - 21:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Nakon bijega od rata u Siriji obitelj Sulejman raštrkala se po Europi – Lazgin živi s obitelji u Ukrajini, njegov brat Košnav je u Njemačkoj, treći se brat nalazi u Iračkom Kurdistanu, a četvrti je ostao u Siriji. Film prati Lazginova sina Andrija koji volontira u Crvenom križu, sada upleten u drugi oružani sukob, ovog puta u Ukrajini. Pobjeći od rata ili pomoći potrebitima dilema je s kojom se Andrij bori tijekom svog posjeta bratu u Njemačkoj i emocionalnog okupljanja s rodbinom u Iraku. Nenadani razvoj situacije Andrija navodi na odlazak u Siriju. Na putovanju nailazi na razne humanitarne akcije, vojne igre moći, slavljenička okupljanja i rutine u beskonačnom izmjenjivanju rata i mira. Upečatljiva crno-bijela fotografija doprinosi mračnoj atmosferi i naglašava žalovanje i nesigurnost u jednoj ratom razorenoj obitelji.
Festivali i nagrade:
IDFA 2020 – nagrada za najbolji debitantski film / Beldocs 2021 – pobjednik međunarodne konkurencije / DocAviv Film Festival 2021 / Docudays UA Intl Documentary Human Rights FF – posebna nagrada festivalskog partnera / Festival Dei Popoli 2020 – nagrada za najbolji dugometražni dokumentarni film / Hong Kong IFF 2021 / DOK.fest München 2021 / goEast Wiesbaden – nagrada za najbolji film / One World – glavna nagrada žirija
Recenzije:
„Izuzetno vješt i sugestivan dokumentarac o ratu i nepovratnoj dislokaciji“ Jessica Kiang, Variety
„Snažna priča koja nam ne dopušta bijeg od uništenja i užasavajućih gubitaka oružanih sukoba“ Iz objašnjenja žirija za IDFA-u

Tribina: Rat u Ukrajini – odmrzavanje konflikta na "krvavim prostranstvima"
2022-04-01 20:40 - 21:30 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Ruska Federacija pokrenula je otvorenu invaziju na Ukrajinu 24. veljače ove godine, osam godina od zamrznutog konflikta nakon aneksije Krima i odmetanja dijelova dviju pokrajina na istoku Ukrajine. Budući da se radi o jednom od većih oružanih konflikta na području Europe u koji nisu umiješane samo Rusija i Ukrajina, nego i njihova interesna i geopolitička područja, postavilo se pitanje je li to početak trećeg svjetskog rata i što može dalje uslijediti. Rusija pokušava vratiti kontrolu nad zemljama nad kojima je to nekoć imala Carska Rusija i Sovjetski Savez, a Zapad, predvođen EU, SAD-om i NATO-om u tome joj je prepreka. Ukrajina se našla na putu između i postala idealnom metom kojoj Rusija negira državnost i suverenitet, pod krinkom za zaštitu naroda na istoku i jugu Ukrajine i tzv. “denacifikacije”. Zapad se nije direktno uključio u ratni sukob, u strahu od izbijanja nuklearnog rata, ali pomaže ukrajinske snage. Daljnji tijek rata krajnje je neizvjestan, Rusiji nije uspio “blitzkrieg”, ali ne znači da će ostati na Ukrajini.
Što možemo očekivati dalje i čega je sve ovaj rat posljedica? Kolika je i u čemu krivica Zapada? Je li ruski napad racionalno proračunat? Koje je prirode rat u Ukrajini – je li riječ o etničkom sukobu, kakvi su odnosi između Rusa i Ukrajinaca te o čemu nam sve govore duboke identitetske podjele u samoj Ukrajini koje su izvana prezentirane vrlo plošno i pojednostavljeno?
Na ta i druga pitanja pokušat će nam dati odgovor filozof i bivši hrvatski ambasador u Ruskoj Federaciji Božo Kovačević te Ivan Čović, hrvatski Ukrajinac i autor brojnih tekstova o odnosima u Ukrajini. Moderator je politički komentator i filozof Karlo Jurak.

Besmrtni
2022-04-02 19:00 - 20:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
U Sjevernom polarnom krugu nalazi se grad Apatiti sumorne i surove klime koji je nekoć služio kao mjesto izgnanstva političkih protivnika sovjetskog državnika Staljina. Iako život u njemu nikada nije bio bajan, mnogi su odlučili u njemu ostati i nakon smrti velikog diktatora, pa čak i nakon raspada Sovjetskog Saveza. Redateljica Ksenija Okhapkina bez naracije opservira naoko bezazlene situacije iz svakodnevnog života i iz njih iščitava načine na koje se odr(a)žava državna propaganda među pojedincima. Zov ideologije pokazuje se ukorijenjenim u mentalitetu ljudi od malenih nogu. Kroz film se provlači pitanje – je li u takvom okruženju uopće moguće razgovarati o slobodnoj volji, te je li ljudsko biće ikada slobodno od okova imperijalističkog načina razmišljanja?
Festivali i priznanja:
KARLOVY VARY 2019. – Kristalni globus za najbolji film / FILMSKI FESTIVAL ASTRA 2019. – Grand Prix / ARTDOCFEST 2019. – Grand Prix / MEĐUNARODNI FILMSKI FESTIVAL U RIGI 2019. / ZAGREBDOX 2020.
Recenzije:
„Vizualno impresivan i krajnje filmski pristup temama indoktrinacije, ideologije, opresivnog sustava i neprimjetnog izostanka slobode.” Vladan Petković, Cineuropa
„Neobičan i hipnotični film, bez puno dijaloga, uz pregršt prekrasno snimljenih scena slikovnih kompozicija.” Nick Holdsworth, Modern Times Review

Rodbina
2022-04-02 20:00 - 22:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
Redateljeva obitelj postaje predmetom precizne i dubinske analize podijeljene Ukrajine, a pokazuje i da je dihotomija na kojoj inzistiraju mediji, ona o istoku protiv zapada, pogrešna i uglavnom promašuje perspektivu Ukrajinaca. Redatelj Vitalij Manski odlučuje proputovati regiju i posjetiti obitelj nakon Ukrajinske revolucije 2013. godine. Pred kamerom razgovara s članovima obitelji u Ukrajini, na Krimu i u Donjecku, nadajući se da će tako bolje shvatiti kako politički događaji djeluju na lokalno stanovništvo. Kako redateljevo putovanje odmiče, tako politički događaji sve više utječu na odnose u njegovoj obitelji – a neminovno i na njega samog.
Festivali i nagrade:
Međunarodni festival umjetničkog filma Batumi 2016 – posebno priznanje / Karlovy Vary IFF 2016 – nominacija za najbolji dokumentarni film / Seattle IFF 2017 – nominacija za najbolji dokumentarni film / Crossing Europe IFF Linz 2017 – CROSSING EUROPE Nagrada Social Awareness – Najbolji dokumentarni film / Trieste IFF 2017 – Cinema Warrior – Nagrada Cultural Resistance
Recenzije:
“Film je intrigantna, bolna studija.” Peter Bradshaw, The Guardian
“Intimna ljudska dimenzija nacionalne političke krize… nudi osvježavajuće nijansiran prikaz koji pokušava shvatiti korijene nacionalizma i frikcije identiteta, a ne dalje produbljivati ratne rovove.” Carmen Grey, Cineuropa

Zemlja je plava poput naranče
2022-04-03 21:00 - 23:00 | Dokukino KIC, Preradovićeva 5
U gradiću na istoku Ukrajine sukob između separatista i vojske ne posustaje. U tom kaosu ratne zone, među detonacijama bombi i pod patrolama vojnika ulicama grada, susrećemo Anu i njezino četvero djece koji se trude održati prisebnima. Redateljica i pjesnikinja Irina Cilik priču o njihovu životu zahvaća u udobnosti četiri zida njihova doma, uz mnogo glazbe i filmova. Kada najstarija kći upadne u filmsku školu, započinje obiteljska izrada njezina prvog filma; ona preuzima ulogu direktorice fotografije, njezina majka redateljice, a svi zajedno čine i glumačku postavu. Kako napreduju faze snimanja, tako dolazi do izražaja kako svaki član obitelji svoje iskustvo rata prevodi u jezik filma. Kreativni proces filma istražuje kakvu bi ulogu magični svijet filma mogao imati u doba katastrofe te kako rat prikazati na filmu. Ani i njezinoj djeci pretvaranje traume u umjetničko djelo najbolji je način da zadrže svoju humanost.
Festivali i priznanja:
SUNDANCE 2020. – nagrada za najbolji dokumentarni film u međunarodnoj konkurenciji / SEATTLE IFF 2020. – velika nagrada žirija / DOCUDAYS 2020. – najbolji film u ukrajinskoj i međunarodnoj konkurenciji / DOKUFEST 2020. – nagrada za ljudska prava / BIOGRAFILM FESTIVAL 2020. – nagrada Hera / MEĐUNARODNO UDRUŽENJE DOKUMENTARISTA 2021. – nagrada za najbolju kameru / NAGRADA FILMSKIH KRITIČARA UKRAJINE 2020. – nagrada za najbolji dokumentarni film, otkriće godine / BERLINALE 2020. / ZAGREBDOX 2021.
Recenzije:
„Poetsko verité ostvarenje pošteđeno tematsko-produkcijskih okova cinema koronea, s kojim bi se i domaća publika mogla poistovjetiti.” Hrvoje Krstičević, Dokumentarni.net
„Obmana i film ovdje se koriste za dobro, kao izvori za samoekspresiju i duhovnu njegu Ukrajincima koje je gotovo desetljeće borbe spustilo na koljena.” Phil Hoad, The Guardian
